Райнер Мария Рилке
Луди в градината
Дижон

Превод от немски: Петър Велчев, 1979

chitanka.info

Макар и изоставен, манастирът

напомня пак за святост и за сън.

Живеещите тук покой намират,

отдалечени от живота вън.

Тук всяка земна грижа отлетя.

И те изпълват с бавни стъпки двора,

в алеите се движат без умора,

като че ли кръжат сред пустота.

Над цветните лехи мнозина —

приклекнали — се трудят и мълчат;

и скришом, дебнешком по някой път

следят с гримаса странна и невинна

как се полюшва ранната трева

и с ласка на приятел ги посреща;

а пурпурната роза е зловеща,

надраства тя предела на това,

което тяхната душа сега е

стаила смътно в своите недра.

Но никой тук не бива да узнае:

как нежна е тревата и добра…

1907

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.